Grekland, ett kargt, tidlöst land där även stenarna berättar
om människans mod, vedermödor och glansdagar.
Den mest talande stenen står i ett ensligt pass
drygt 30 mil norr om dagens Aten.
Den har stått i 2400 år och berättar om en vändpunkt i historien,
en brännhet dag då 300 greker stred här.
De pliktade med sina liv för sin och vår frihet.
År 480 f. Kr. försatte Xerxes av Persien sitt väldiga slavimperium på krigsfot
för att krossa en liten grupp fria grekiska stadsstater.
De var de enda återstående fria staterna i dåtidens kända värld...
Äntligen är vi i Europa.
Mardonios. Hur länge dröjer det innan alla trupper är i Grekland?
Vid pass sju dagar och nätter.
Driv på dem om de är långsamma. Jag vill hämnas fars nederlag snarast.
Ers nåd, denna armé ska skänka er inte bara Grekland utan hela världen.
Du har rätt.
Det var min fars dröm - en värld, en härskare.
Vid Marathon för tio år sedan sände han blott en våg.
Jag leder ett världshav.
Så detta är spionen från Sparta som räknade trupperna?
Ja, Ers nåd. All tortyr är som bortkastad på honom.
Han har tröttat ut två män utan att yttra ett ljud.
För fram honom.
Varför talar du inte?
Jag har inget att säga.
Stämmer det att spartanerna är Greklands modigaste krigare?
Det ska du själv upptäcka.
Dåre. Ni har bara en handfull män.
Ert land är delat och ni har ingen stark ledare.
Hur kan ni utmana mig, världsalltets härskare?
Det kommer du aldrig att förstå.
Du är en slaveriets härskare. Du vet inget om frihet.
Tyst!
Låt oss se fräckhet möta döden.
Ta honom.
Stopp!
Släpp honom.
Kom, min vän.
Jag skonar ditt liv, men inte av medlidande.
Det sägs att grekerna håller möte i Korinth.
Far dit och berätta vad du har sett här.
Tala om makten som vare sig män eller gudar kan motstå.
Gå nu.
Agathon.
Kyrillos. Vilken ond vind har fört dig till skorpionens näste?
- Jag är här med Demaratos. - Du är med Xerxes.
Jag är i hans läger, men inte med honom.
Demaratos var kung av Sparta innan han drevs i landsflykt.
Jag är inte intresserad av Demaratos. Kungar har sina sidor,
men du är i fiendens läger och är därmed Greklands fiende.
Känner du min son Fylon?
Framför ett budskap. Säg att han inte dömer mig innan han känner till...
Den grekiska spionen i morse... Det var en modig man.
Han var spartan, Ers nåd.
Demaratos, du var en gång deras kung.
Tror du verkligen att Sparta kommer att kämpa?
Söker du ett sanningsenligt eller tilltalande svar?
- Säg mig sanningen. - Sparta kämpar även om andra ger sig.
Hur kan de åstadkomma något när de har två kungar?
Han som stal min tron är en inkräktare, men Leonidas är en äkta spartansk kung.
Hans namn betyder lejon och han lever upp till det.
Ingen kan mäta sig med honom i strid. Eller kärlek till sitt land.
Du verkar högakta Spartas kungar.
Ja, jag var en gång en av dem.
Men du ser inte ut som en väldig krigare.
Jag har ännu inte mött min överman.
Du ska få visa vad du duger till.
I min livvakt finns en skicklig ung man.
Jag har sett honom döda fyra krigare med lika många stötar
bara för att de förargade mig med sitt skryt.
Nu får du leva upp till ditt skryt.
Få det överstökat.
Ännu en gång har du förstört min aptit.
Ers nåd.
- Artemisia. - Fårjag delta i krigsrådet?
För all del.
Mina skepp harjust ankrat. Fem skepp, redo för strid.
Vilken överraskning. Jag väntade skeppen, men inte dig.
Jag vill vara med männen när de strider. En drottning gör så för sina undersåtar.
För att se dem dö? Sådant förnekar man inte undersåtar. Sitt hos mig.
Artemisia, drottning av Halikarnossos.
Vi besökte hennes stad ifjor och kungen rådfrågade henne om kriget.
Jag är glad att du är här. Alla ger mig olika råd.
Artabanos vill sluta kriga.
Mardonios vill erövra världen.
Och Demaratos vill sluta fred med Sparta.
Ja, eftersom jag känner mitt folk. Jag vet vad de gör.
Även när de landsfördriver en av sina kungar?
Ursäktar Ers nåd mig? Jag uppskattar inte damens kvickheter.
De har varit mig till nytta. Jag ärju ännu hos mitt folk.
Och fortfarande drottning.
Väl talat. Jag har försökt tygla hans högmod med fel medel.
En kvinnas tunga är farligare än ett svärd.
- Varför får han stanna kvar? - Han kan tjäna mina syften.
Grekerna har samlats i Korinth för att diskutera mina krav.
Framför allt får de inte enas.
Är de delade kan Demeratos vara till stor nytta för mig.
För oss, menar du.
Jag behöver dina råd också.
Kom ikväll.
Kommer du?
Bara om vi håller oss till att prata om mötet i Korinth.
Som sagt, våra städers självständighet är grundvalen för vår frihet.
Jag föreslår därför att varje stad handlar enskilt
utan att förlora sin värdighet.
Men också utan fruktlöst hjältemod
som är ett rent självmord för oss greker.
Tystnad.
Vi ska nu lyssna till Themistokles, Atens representant.
För tio år sedan landsteg nuvarande perserkungens fader vid Marathon.
Vid det tillfället reste sig atenarna för att trotsa honom.
Våra spartanska vänner - kända för fromhet såväl som tapperhet i strid,
erbjöd hjälp, men försinkades av en religiös högtid, vill jag minnas.
Atenarna - utan hjälp och underlägsna i antal, tio mot en -
angrep inkräktaren och drev honom i havet.
Fornstora dagar hjälper oss inte. Det är annorlunda nu.
Ja, det är annorlunda idag.
Idag är faran desto större. Hela Asien marscherar mot oss.
Krigarna är flera gånger fler än alla greker sammantagna.
De är rasande, barbariska, blodtörstiga och skoningslösa.
Men vi bör inte frukta dem för detta. Det är inte därför de är starka.
Styrkan ligger i att de är enade.
Enade. Kom ihåg detta hemska ord som en dag lär förinta Grekland,
såvida vi själva inte enas.
Enade fria män som bekämpar denna enade våg av tyranni.
Vi vet alla att Themistokles är en ordens mästare.
Men innan vi följer hans ord,
låt oss lyssna till andra ord som har yttrats.
Har inte Aten bett om och fått en profetia från oraklet i Delfi?
Seså, ingen grekisk stat agerar utan att lyssna till gudarna.
Varför inte yppa profetian istället för att dra in oss i ett hopplöst krig?
Det finns inga hopplösa krig, bara hopplösa ynkryggar.
Du undviker svaret.
Jag kan faktiskt spådomen utantill.
Den lyder som följer:
"Fly till världens ände, ni dömda. Och lämna er hem."
"Eld och den ryslige krigsguden får er på knä."
Jag tolkar det som att gudarna förutspår Atens undergång.
Är det inte bedårande att vi har en så klipsk man bland oss?
Han vet inte bara hur man knycker statshemligheter,
utan kan tolka gudarnas ord också.
Nåväl, nu när de heliga orden har stulits,
behöver vi inte hålla dem hemliga.
Här följer resten av profetian.
"Den framsynte Jupiter skänker följande till Pallas Athenas böner:
Tryggt skall trämuren stå för dig och dina barn."
Du kan kanske förklara dessa ord också.
- De betyder inget. - Betyder inget?
Antyder du att gudarna talar nonsens?
Lägg inte ord i min mun för att förvirra saken.
Du vet att inga trämurar kan hejda Xerxes armé.
I vilket fall har Aten inte längre någon trämur.
Och var stal du denna information?
Har Aten en trämur? Svara. Ja eller nej?
- Ja. - En trämur?
Den är fantastisk. Jag vet förjag ledde bygget.
Våra nya atenska skepp bemannade av världens modigaste sjömän.
De är vår trämur.
Det är muren som Jupiter sa ska hålla oss trygga.
Gudarna ljuger inte.
Ska vi inte följa deras ord
snarare än att lyssna till dårar, tjuvar och hädande ynkryggar?
- Vilken skymf! - Vi följer gudarnas råd
och Aten strider för seger.
En seger som hon ber hela Grekland att dela.
Tala, min vän.
Jag representerar Fokis.
Vi är en liten stat och kan bara mönstra 1000 män.
Vem hjälper oss om vi slåss? Kommer Sparta till vårt försvar?
Delegaten från Fokis ställer en avgörande fråga.
Aten har skepp, men Sparta den bästa armén.
Är det inte passande att vi hör Spartas representant?
Kung Leonidas av Sparta.
Kungen av Sparta kan inte handla utan folkets stöd.
Men jag känner mitt folk. De kommer att kämpa.
Kommer de att leda alla andra?
Sparta slåss oavsett om andra gör det eller ej.
Min herre.
Ni ska nu få höra ord som aldrig förr yttrats i Atens historia.
Aten bevisar sin tillit till Spartas tapperhet
genom att avsäga sig befälet över flottan
och ställer skeppen under Spartas befäl.
Från idag seglar alla atenska skepp under Spartas befäl.
Vi klarade det, kung Leonidas.
Det går vägen. Nu får de argumentera ett tag.
De argumenterar medan våra hem förgörs.
När folk kan tala fritt är de lättare att hantera.
Den dåren överlistade mig nästan med profetian.
Jag vill inte gå igenom en sådan prövning igen.
Men närjag kastade in flottan vände vinden.
Men varför? Spartanerna är inga sjömän.
Och just därför stör inte er amiral hurjag leder flottan.
Du har väl inget emot det?
Nej, Sparta ska göra sin plikt.
Men snarast möjligt.
Perserna drar fram som en gräshoppssvärm.
Anfaller vi dem på thessaliska slätten eller deras skepp på öppet vatten
besegrar de oss utan att blinka.
Vi behöver en plats med begränsat manöverutrymme.
- Vad sägs om här? - Thermopyle-passet?
Det är den bästa försvarslinjen norr om Korinth.
Parnassos sträcker sig över Grekland. Perserna tvingas passera här.
Med en mindre trupp kan jag hålla passet tills de andra kommer.
Jag leder flottan till Thermopyle för att skydda flanken.
Med er amirals godkännande, givetvis. En lysande plan.
När kan ni avtåga?
Jag måste prata med rådet först.
När vi väl marscherar, rör vi oss snabbare än någon armé på jorden.
Du skickar en liten skara atenare för att besätta passet.
Vi får inte vilseleda oss.
Inga greker sätter sig i rörelse innan spartanerna är på marsch.
Innan de är på marsch.
Med röda mantlar, flöjter och så vidare.
Ja, endast det kan ena Grekland. Jag far omedelbart.
Jag seglar till Lokris därjag möter dig och dina män.
Vi kommer att vara där.
Agathon. Jag trodde att du var förlorad. Vad hände?
- Jag var gäst hos perserna. - Och rymde?
- Han gav mig en häst. - Varför?
För att kunna berätta vad jag såg.
- Varför satt du inte med i rådet? - Jag är en usel lögnare.
Jag vill inte skrämma dem.
Så armén är så väldig som den sägs vara?
Den är större än något du kan föreställa dig.
I sex dagar såg jag dem marschera förbi.
Jag tappade räkningen, men det kom fler. De dricker floderna torra.
På natten är deras lägereldar fler än stjärnorna på himlen.
Bra.
Närjag var pojke ville jag alltid nå stjärnorna med min lans.
- Jag litar inte på henne. - Inte jag heller.
Vad göra? På dagen rådfrågar han oss, men på natten...
Ers nåd.
- Hydarnes, varför stör du mig? - Jag har brådskande nyheter.
Grekerna har övergivit Thessalien.
- Jag räknade med det. Lite vin? - Bortom Thessalien ligger en bergskedja
med endast ett pass - Thermopyle.
Inga geografilektioner, tack.
Vi måste skicka ryttare för att ta passet innan armén når fram.
Och du måste följa mina order.
Som krigare är det min plikt...
Att lyda mig. Grekerna ska tro att de skrämmer mig.
Om de vill slåss, låt oss mötas på öppna fältet.
Jag lämnar Thermopyle som en öppen dörr för dem.
- Men om... - Tyst.
Detta är mitt krig och jag för det som jag vill.
Försvinn.
Vi bör vara i Sparta sent i eftermiddag.
Såg du Demaratos i det persiska lägret?
Nej, men jag såg en perserälskare där.
- Vem? - Kyrillos, unge Fylons far.
Jag gav honom ett rapp i ansiktet.
Omöjligt. Han var alltid en bra man.
Han har ingen rätt att vara där. Jag skulle ha dödat honom.
Fylon måste förhöras. Han kanske vet vad fadern sysslar med.
Vi ska prata med honom.
Fylon.
- Vad har du gjort? - Tränat med svärd och lans,
talat om kriget. Det sägs att vi ska marschera norrut.
- Till Korinth? - Kanske ända till Thessalien.
Vilket krig! Det sägs att Xerxes har 100 nationer med sig.
Är det inte fantastiskt?
- När väntar din faster Leonidas? - Kanske ikväll.
Männen gav mig en god idé.
Jag kan be Leonidas om din hand.
Lagen säger att kungen kan föra faderns talan i krigstid.
Och jag kan tala med min faster.
Jag älskar dig, Ellas. Jag har inte älskat någon annan.
Jag trorjag älskade dig som barn. Så länge jag kan minnas.
Nu kan vi gifta oss.
- Och jag vill ha dig. - Jag vet. Jag vill ha dig också.
Men vi måste vänta.
Varför vänta? Vi tillhör varandra. Vad håller oss åtskilda?
Bara vi själva. Bara ett litet tag.
Jag behöver tid att tänka.
Vi måste vara starka.
Vi är från Sparta.
Glöm inte ordspråket: "När regnet fallit, kan ingen ge det tillbaka till himlen."
Sedan när är spartaner rädda för lite regn?
Fylon, Kyrillos son. Du ska snart marschera till vårt lands försvar.
Är du redo att höra spartanernas heliga krigarkodex?
- Ja, drottning Gorgo. - Lyssna då.
Du måste sätta frihet framför livet. Fly lust och söka dygd.
Uthärda smärta och strapatser i tystnad.
Lyda order stillatigande.
Söka Greklands fiender varhelst de är och bekämpa dem utan fruktan
tills du segrar eller dör.
Jag tar din döda moders plats,
och skänker dig...
...denna sköld.
Du måste dock komma ihåg fem ord...
- Vad betyder de? - "Med denna eller på denna."
Kom hem som segrare med skölden eller död på den.
Ursäkta mig.
En lyckans dag. Gratulerar.
Vi, Spartas äldste, har en helig skyldighet.
Vi värnar om Spartas blod.
Det är vår plikt att se till att det ädla blodet inte spills,
oavsett orsak, utanför vår hembygd.
Antyder du att vi inte skickar våra män norrut?
Inte norr om Korinth.
Vi har ingen gemensam sak med Aten och deras syndiga leverne.
Vi måste försvara södra Grekland där våra hem och fränder finns.
Var hälsade.
- Var hälsad, kung Leotychidas. - Var hälsad, kung Leonidas.
Var hälsade, vänner.
Jag har viktiga nyheter.
Sparta har valts ut att leda de enade grekiska staterna
i kriget mot Persien till lands och sjöss.
Aten har överlämnat befälet över flottan till oss.
- Men rådet avgör Spartas agerande. - Ja, men rådet får handla snabbt.
Varför?
Så att vi når försvarslinjen i tid.
- Var är det? - Thermopyle-passet.
- Naturligtvis. Passet som skyddar Aten. - Nej, passet som skyddar Grekland.
Städerna spelar ingen roll. Det är Grekland som räknas.
Bara genom att enas undviker vi att förslavas.
Jag är ingen politiker.
Men jag talar för detta tills månen bleknar och dagen gryr.
Ja, Ellas. Visst skajag prata med honom om dig och Fylon.
Ni två borde vara gifta.
Varför dröjer han så länge?
Han gick direkt till rådet utan att hälsa på mig.
- Det har han aldrig gjort förr. - Detta är farliga tidevarv.
Alla talar om kriget och att männen ska marschera norrut. Tror du...
- Jag hälsade inte ens. Förlåt. - Och du har inte frågat om din son.
Hur mår han? Bra?
Idag stred han med sitt leksakssvärd
mot en pojke som var huvudet längre och besegrade honom.
Man hörde hans stridsrop ända till marknadsplatsen.
Starka lungor betecknar inte vishet. Du skulle ha hört Xenathon ikväll.
Han krävde ett isolerat Sparta. Jag mådde illa.
- Men han älskar vårt land. - Men han hatar Aten mer.
Han kan inte glömma att hans söner dog i strid mot atenarna.
Det är inte lätt att glömma döda barn.
Att minnas är en sak, att bli hatisk en annan.
Han är farlig. Han kan vända rådet och försätta mig i knipa.
Jag kan inte trotsa rådet och inte bryta mitt löfte.
Vilket löfte?
Jag lovade Themistokles att strida till Thermopyles försvar.
- Det är långt från Sparta. - För en grek, är hela Grekland nära.
Du är trött, min kära.
Du måste vila innan gryningen.
Det är efter midnatt.
Se så mörk himlen är.
När du åkte till Korinth besökte jag prästen Megistias.
Han offrade ett lamm och läste inälvorna.
Han sa att ett lyckligt öde väntar oss.
Du skall bli den mest ihågkomne av Spartas kungar.
Och att under kommande århundraden
ska kvinnor sjunga sånger om min kärlek till dig.
- Ett ilbud. - Vad gäller det?
Themistokles ber oss ge oss av nu. Hela Grekland väntar på oss.
Rid tillbaka och säg att vi avtågar idag.
Rådet sammankallas. Profetian från oraklet i Delfi har kommit.
Varsko min livvakt.
"Invånare i ärorika Sparta, lyssna till orden om ert öde."
"Antingen faller er berömda stad inför perserna
eller så skonas staden
och hela Sparta kommer att sörja en av sina kungars död."
Ni kan gå.
Prästinnan har talat.
Betydelsen står klar. Det gäller Sparta eller en spartansk kung.
- Jag antar utmaningen. - Vad måste vi göra?
Armén måste marschera omedelbart. Ingen tid är att förlora.
Rådet måste ge dispens under högtiden.
Det är inte spartansk sed att försumma högtider.
Inte heller att försumma Grekland.
Marschordern har nått min livvakt som inte svarar inför rådet.
De andra trupperna väntar i sina kvarter. Låt dem inte vänta länge, mina vänner.
Få se på dig.
Så stilig du är. Röda krigsmantlar klär män så bra.
På så vis får ingen fiende se spartanskt blod.
Vi marscherar kanske imorgon. Jag måste träffa kungen nu.
Ja. låt oss gå. Jag har pratat med faster.
Min far har gått till kungens hus och väntar oss.
Jag har väntat hela livet på detta. Äntligen ska du bli min hustru.
- Hustru till en spartan. - Vänta tills jag återvänder.
Jag ska ta med tio persiska slavar som tar hand om dig.
Återvänd med en enda och du får ångra det bittert.
Så snart rådet kungör kriget
ställs hela armén under mitt befäl.
King Leotychidas kommer enligt lagen att stanna hemma.
Pentheus, Salas son, blir min ställföreträdare.
Jag tackar dig för den äran.
- Fårjag göra en personlig anhållan? - Givetvis.
Min dotter Ellas är utanför med Fylon.
Han ber att få prata med dig om något som rör båda våra familjer.
Släpp in dem.
Tala.
Jag är här för att be om Pentheus dotter Ellas hand.
Hennes far har samtyckt, men då min far är i Thrakien i affärer,
berjag dig att agera i hans ställe.
- Har du hört av din far? - Inte sedan han lämnade Sparta.
Han borde ha återvänt för länge sedan.
Har du någon aning om varför han är försenad?
Nej, är något på tok?
Agathon tror det.
Närjag torterades av perserna, såg jag din far i fiendelägret.
- Nej, inte min far. - Han var där med ex-kung Demaratos.
- Omöjligt. - Jag är inte van vid att ljuga.
- Du kan ha sett fel... - Nej, jag talade med honom.
Jag märkte honom med min piska i ansiktet.
Ers nåd, jag ber vid de odödliga gudarna att få rentvå denna skam.
Sätt mig i första stridslinjen. Låt mig dö som en spartan.
Du är född en fri man och inte ansvarig för din fars handlingar.
Men jag kan inte heller be mina män att strida med
en man vars far fraterniserar med fienden.
- Men... - Nog talat om det.
Du överlämnar din krigsmantel till vakthavande officer.
Du kan gå.
Jag hittar inte honom.
Jag är rädd. Vad skajag göra?
Ta dig samman.
Spartas kvinnor är friare än i andra stater. I gengäld krävs styrka.
Hur kan jag vara stark? Jag älskar honom.
Du måste vara stark.
Minns modern som dödade sonen när han kom hem med ett sår i ryggen.
Varför? Fylon skulle aldrig vända fienden ryggen.
- Om han bara fick strida. - Jag är inte general.
Jag kan inte be männen att godta honom.
Hur kan du säga så? Du känner Fylon. Hans mor var din bästa vän.
Det är oviktigt.
Har ni hört? Rådet har tagit beslut. Här är det:
"Till Spartas folk. Armén marscherar strax till försvar mot perserna."
"Männen skall vara redo att marschera efter Karneia-högtiden."
- Då reser du inte idag. - Jag kan och ska.
Och trotsa rådet?
- Min livvakt lyder inte under rådet. - Men det är bara 300 män.
Jag lovade att vara vid Thermopyle. Jag sa inte hur många.
- Detta är galenskap. - Mindre än att tillbe och förlora kriget.
- Lämna oss. - Ellas. Du vet hur ledsen jag är.
Jag vet.
Varför inte vänta tills efter högtiden?
Sedan marscherar du med hela armén som en spartansk kung bör.
- Det är bara några dagar. - En enda dag kan vara för sent.
Hela Grekland väntar på Sparta.
Med endast 300 män...
Sedan när har spartaner räknat män på väg in i strid?
Vi är bara förtruppen. Resten ansluter när högtiden är över.
Men tänk om perserna angriper innan dess?
Då strider vi ensamma.
Min älskling.
Du är så modig. Jag är stolt över dig.
Men ibland är försiktighet...
Jag vet inte vad jag försöker säga.
Bara attjag inte kan leva utan dig.
Lita på mig. Jag älskar dig mer än livet självt.
Jag vill inte att du dör. Det vore slutet för mig också.
Männen är redo.
Lagen tillåter mig att ta 300 män.
Skicka hem dem utan levande söner och ersätt dem med de som har.
Ingen spartansk släkt får dö ut.
- Varför kom du hit? - Förjag älskar dig.
Det finns inget att älska nu. Jag är förkastad av mitt folk.
Jag har ingen ära, inget land. Inget namn, inget hem.
- Jag är utstött. - Jag också.
Jag har lämnat min fars hus och återvänder inte utan dig.
Sparta vill inte ha mig.
Jag skäms över dig. Tänk om kungen hade vägrat ta dig med?
Du är en fri man och en krigare.
Bevisa det för honom och han godtar dig igen.
- Hur kan jag bevisa det? - Inget genom att ta livet av dig.
Se.
Min sköld.
Du glömde den. Glömde du också min fasters ord när du fick den?
"Seger eller döden."
Ta skölden. Följ våra män.
Visa dem att du är en man och en spartan.
Jag kommer att vaka över dig.
Titta där.
300 män som står mot hela Asien.
301.
Och allihop är spartaner.
Halt.
Detta är Lokris-bukten. Här ska vi möta Themistokles.
Vi vilar här tills skymningen.
Sedan marscherar vi hela natten. Vi måste vara i Thermopyle i gryningen.
Se. Där är han.
Visa Themistokles till fiskarstugan.
- Vill du ta ett bad? - Nej, bara vila.
- Är du sjuk? - Nej, givetvis inte.
Bara trött och frusen.
Ja, du huttrar.
Du har inte ätit på två dagar. Jag borde inte ha tagit dig med.
Vi vilar nu.
Vi har 271 skepp i sundet. Perserna ligger i nästa bukt.
1200 krigsskepp och många proviantskepp.
De överträffar oss sex mot en.
Men landskapet är till vår fördel. Vi kan mäta oss med dem i de smala sunden.
- Hur många män har du med dig? - 300 spartaner.
Min personliga livvakt. Armén kommer efter högtiden.
- Ännu en högtid? - Vi är ett gudfruktigt folk.
Jag vet.
En dag blirjag kanske religiös själv. Det är bättre än politik.
Har man gudarnas hjälp kan man vara mycket mer oansvarig.
Vi åkallade gudarnas hjälp för att ta oss hit. Häda inte.
Förlåt mig, min vän.
- Var hälsade, vänner. - Demofilos.
Vi hörde att hela Sparta marscherar.
Jag har ridit sedan gryningen för att hinna i fatt. Ni far fram som blixten.
- De har ett möte i Thermopyle. - Vi har hört om det.
Kan vi thespianer ansluta oss?
- Det finns alltid plats. Hur många? - 700. Alla frivilliga.
Jag kunde inte hejda dem när de hörde att Sparta leder oss i detta krig.
- Var hittar vi er? - I Thermopyle i gryningen.
Resten av våra arméer ansluter där.
Bra. Men börja inte slakten innan vi har ankommit.
Ni spartaner blir galna när ni luktar fienden. Lämna några till oss.
- Vi är också greker. - Vid Thermopyle.
"Vi är också greker."
Hörde du vad mannen sa?
Kan detta vara början på miraklet vi har väntat på?
Låt oss be för det.
Folk kallar mig mästerpolitiker.
Men också cyniker, skojare och charlatan. De har alla fel.
Jag är bara en sentimental gammal dåre hjälplöst förälskad i en dröm
om ett fritt, enat Grekland.
Det är ingen dröm.
Vi borde ha berättat för Demofilos att vi bara är 300 spartaner.
Och förstöra allt? Jag har skickat 20 löpare med nyheten
att hela Spartas armé marscherar norrut.
- Men det är inte sant. - Sanningen kan vara berusande.
En politiker får aldrig underskatta hur mycket folk kan tåla.
- Tack och lov attjag är krigare. - Och attjag är politiker.
Tillsammans kan vi förverkliga vår dröm.
Jag måste tillbaka till mina skepp.
Gör männen klara.
Halt.
Spartaner. Vi har nått Thermopyle.
Den stående ordern är att inte retirera förbi denna mur.
Är någon där?
Var hälsade, vänner. Efialtes, hämta lite vatten.
Hon är sjuk. Stackars liten.
Efialtes. Var är den fånen?
- Din hustru? - Thermopyle. Hur långt är det dit?
Inte långt. Strax bortom klipporna där.
- Om du går via... - Var tyst.
Ta in henne.
Bär henne.
Försiktigt. Gör henne inte illa.
Getter har större hjärna än män.
Vem förstår sig på gudarna?
De skapar underbara flickor bara för att förvandla dem till fruar.
- Ni är de första gästerna på åratal. - Tack för att ni tog emot oss.
Vi har drivit getter här i bergen hela våra liv, min fru och jag.
Hon blir bättre till gryningen. Men fötterna är svullna och såriga.
- Vårt hem är långt härifrån. - Aten?
Vid gudarna, nej! Har ni inte hört om Sparta?
Jo, de talar lite och slåss mycket. Och äter svartsoppa som oroar magen.
Och deras flickor går runt nakna.
- Det är vad jag har hört. - När då?
- Närjag var ung. - Efialtes. Mer mjölk.
Nej.
Jag ska se efter getterna. Jag hörde en varg i bergen igår.
- Er son? - Skulle vi ha en sådan son?
Vi vet inte var han kom ifrån. Han dök upp en dag.
Han sa att han hade grälat med folket i dalen.
Kanske är han förrymd slav, kanske tjuv.
Men här bland bergen är alla lika.
Har du hört något om perserna?
Vi ser dem när det är klart väder.
Följ med.
Titta mellan de två kullarna.
- Har de varit här länge? - Flera dagar. Och det kommer fler.
Fler lägereldar tänds för var dag.
Tur att Thermopyle är den enda leden.
Tur att perserna inte vet om den andra leden.
- Finns det en annan väg? - Ja, en gammal getstig.
Den går över bergen och kommer ner bortom passet.
Ingen använder den numera, men den finns fortfarande.
Spartanerna måste veta det. Om perserna hittar den fångas våra män.
Kung Xerxes skulle betala mycket guld för att få veta, inte sant?
Vi går in. Det kallnar. Vi pratar därinne.
Jag vill inte att du också blir sjuk.
Det här kallas Thermopyles mellanport.
Den är för trång för att angripa i öppen formation.
Vi får använda våra speciella närstridstaktiker.
Ni andra får se och lära av spartanerna.
Ska männen vara kvar i sina enheter?
Ja, män föredrar att dö bland vänner.
- Vem är du? - Jag är en herde.
Jag känner bergen som min egen ficka. Det finns en stig
över dem från norr.
Det är en dålig stig, men perserna kan använda den.
Vi vet att det finns en stig, men vi hittar den inte.
Jag kan visa vägen. Den går förbi Kallidromosberget.
Vi får skynda. De förbannade barbarerna letar säkert också.
Agathon, sänd de fokiska trupperna. Låt dem befästa och vakta stigen.
Tack, min vän. Om jag hade guld skulle jag ge dig det.
Men vi har bara vapen. Ta det bästa svärdet du hittar.
Jag gör det inte för guld. Och jag är för gammal att använda svärd.
Vore jag yngre skulle jag ta mitt svärd och slåss med er.
Låt oss gå, min vän. Vägen är lång.
Xerxes har miljoner män. Vi har greker.
Det är omöjligt att det bara finns ett pass genom bergen.
Jag har inte hört om fler.
- Var är grekernas huvudstyrka? - Spejarna simmade förbi Thermopyle.
Grekerna är långt bortom passet.
Det är en förtrupp där i väntan på förstärkning.
Ju fler desto bättre. Om de vill slåss kan vi utplåna dem i ett slag.
- Och själva passet? - Det hålls av en handfull spartaner.
Några renoverar muren. Andra slipar sina vapen.
- Dårar. - Ett dåligt tecken, Ers nåd.
Spartanerna tänker slåss oavsett om förstärkningen kommer.
De är galna.
Jag begriper inte varför du vill regera ett så besynnerligt folk.
Jag ska fånga dem och visa upp dem över hela Persien.
Min kung!
Cyrus...
Min broder.
Hur gick detta till?
Tala.
Vi patrullerade nära passet, Ers nåd.
Spartanerna anföll oss som demoner. Hela svärmar av dem.
Vi stred, men det var en smal passage och vi kom inte nära dem.
Hydarnes.
Se till att min bror begravs under fulla hedersbetygelser.
Och vad anbelangar dessa ynkryggar... Begrav dem också.
- Ers nåd. - Levande.
Som krigare är det min plikt att dö. Om jag förargar er, dörjag gladeligen.
- Men jag måste varna er. - Nå?
Ni har lyssnat till dåliga råd. Om vi hade besatt passet...
Jag har lyssnat på vissa för mycket. Den tiden är förbi.
- Mardonios. - Ja?
I gryningen intar vi passet och marscherar vidare.
Vi tar inga fångar eller slavar. Alla greker ska smaka svärdet.
Som ni behagar, Ers nåd.
Ge männen ledigt ikväll. Sedan dödar ni krigarnas kvinnor.
Det finns nog med kvinnor i Sparta och Aten.
Männen ska vara ivriga att få dem.
Som ni behagar, Ers nåd.
Bra, Myron. Inte många från patrullen slapp undan.
Det var lätt. Vi var fem och de var bara tio.
Det är rörelse i fiendelägret. Det verkar förbereda ett angrepp.
Vi behöver en dag till för att färdigställa muren.
Vi måste vinna tid.
Är inte det kungens tält nära stranden?
Välj 30 män som är goda simmare.
- Jag korsade Eurotasfloden som pojke. - Du stannar och tar över befälet.
Men om du dödas?
Då kommer Grekland att kämpa ännu hårdare.
Men utan Xerxes kommer horden att kollapsa.
Se till att männen samlas vid klippan i skymningen.
Jag stannar här i natt. Vänd hem, min vän. Och tack.
Angrip tyst och snabbt. Om jag dör, tar Pentheus befälet.
Tyst.
- Var är kungen? - Han besöker drottningen.